12 Nights / 12 Éjszaka
Menjünk.
(A csapatunknak...)
(vége van? Csak így?)
Vége van, de ez egyben egy új kezdet is.
Nem azért jöttem, hogy veled találkozzam.
Úgyhogy... ha összefutnánk is, ne törődj vele.
Te képes vagy erre?
Miért ne?
Nem vagyunk egymásnak senkije.
- Jó szándékkal közeledtem hozzá... - Miben segíthetek?
Én Yoon Chan...
Én Kim Chan gondviselője vagyok.
Nem lakhatnék csak magával?
Nekem ez az otthonom.
Maga az apám.
Meg kellene mondanom neki.
Tudnál újból várni rám?
Ha nem tudsz is rögtön igent mondani, mondd, hogy várjak rád.
Mert képes vagyok rá.
Várni fogok rád.
Ki az...
Rég találkoztunk.
Hallom, senki sem tud róla, hogy itt vagy. Chan sem tudja, igaz?
Megint össze akarnak jönni egymással?
- Szó sincs róla! - Küldje el őt.
Ne találkozzon vele többet.
Nem én vagyok az igazi? Akkor ki?
Ki az?
Akire öt éven át gondoltam, hiányzott,
és támaszt adott.
Aggódom miattad.
- Az jár a fejemben... - Yoo Kyung.
hogy talán vele vagy.
Egész életedben bánni fogod, ha most elhagysz.
De...
nem hiszem, hogy képes vagyok így elengedni téged.
Induljon, kérem.
Han Yoo Kyung!
Nem akarom vesztegetni az időt,
tétlenül nézve, ahogy múlik.
Tessék, mindenkinek egy-egy.
2015. június 17.
Egy időre... elválunk egymástól.
Nagy messzeségből érkeztünk,
s újra messzi földre távozunk.
Mégsem oly szomorú eme utazás vége,
mert újra...
a találkozásunk várakozásával tölt el.
[3 évvel később, 2018. ősz]
KILENCEDIK ÉJSZAKA
E-mailt kaptál.
[Cha Hyun Oh - Szöulban vagyok.]
Hiányzol.
[* November 10. Szöul]
Rég hallottam felőled.
Ha még Szöulban leszel,
találkozzunk?
[JFK Nemzetközi Repülőtér, New York]
Ahh... igazán!
Hol vagy? Mindjárt felszállunk.
Melyik kapu is volt?
A 67-es!
Én az 5-ösnél vagyok.
Nem 23-as kaput mondtál?
Egy csomószor bemondták, hogy változtattak rajta.
Ó, várj.
(Elnézést!)
(Hol van a 67-es kapu?)
(A 67-es kapu?)
(Azt hiszem, nem is ezen a terminálon.)
(Jaj nekem!)
Hé, ez egy egészen más terminál.
Mi?
Hova mentél?
Ej, csak várj meg!
Szaladok. 30 perc.
Halló?
Anya? Anya?
Mit képzel ez az ahjumma, taxi ez, vagy mi? Várjak?
A fenébe!
Tisztelt utasaink,
gépünk hamarosan felszáll.
Biztonságuk érdekében,
kérem, ellenőrizzék, hogy biztonsági öveik be vannak-e kapcsolva.
Köszönjük.
(Hölgyeim és uraim,)
(hamarosan felszállunk.)
(Kérem, ellenőrizzék, hogy biztonsági öveik be vannak-e kapcsolva.)
(Köszönjük.)
Jaj nekem!
Jaj! Elnézést!
Valaki elájult.
Jaj, ne!
Ó, Istenem!
Jaj! Hölgyem, jól van?
Hölgyem!
Hall engem?
Hölgyem, hall engem?
Mit csináljunk?
- Szóljunk a kapitánynak és vigyük le. - Rendben.
Óvatosan.
- El kell hagynia a gépet, ugye? - Mi mást tehetnénk.
Jaj. Mi történt vele?
Jaj nekem, Yoo Kyung!
Jól vagy?
Várjanak, várjanak.
Az édesanyja vagyok.
Yoo Kyung, Yoo Kyung.
Jaj, ébredj fel.
Yoo Kyung! Yoo Kyung!
Szegénykém...
narkolepsziás*. Igen. [*alvásrohamai vannak]
Yoo Kyung!
Megint elaludtam?
Igen.
- Jaj, de szédülök, de szédülök. - Yoo Kyung!
- Szédülök. - Jaj, ne.
Áhh.
Mit csináljunk?
Ha még Szöulban leszel...
találkozzunk?
[Ha még Szöulban leszel... találkozzunk? - TÖRLÉS]
Kellemes utazást kívánok.
[ELKÜLD]
[Kellemes utazást kívánok.]
Nem akartam komplikálni.
Mi már...
szakítottunk.
Igen, igazgató úr.
Most értem a reptérre.
Igen, máris megyek.
Igen, később találkozunk.
A hívott szám pillanatnyilag nem kapcsolható. A sípszó után hagyhat üzenetet.
[Mosdók]
Anya...
Ez őrület.
Jaj, anya! Kérlek!
Jaj, de nehéz.
Jól van, értem. Értem.
Az micsoda?
Szöuli Buszkirándulás kupon.
Azért az ilyesmihez van erőd.
Ahh, az a francos diplomaosztó.
Mi?
Az a francos diplomaosztó?
Még most sem tudod, mit vétettél...
- Ó, anya... - Jaj, ne...
- Le kell feküdnöm. - Ne itt. Még egy kicsit...
- Minden forog. - Csak egy kicsit...
- Nem, én vagyok aki forog. Várj. - Minden forog...
Ne, ne, ne.
Forog...
Már amúgy is kiríttál, mint idősebb diák.
Egy rakás idősebb diák van. Mi az, hogy kiríttam?
Na és?
Most örülsz, hogy nem mentél el az egyetlen diplomaosztódra?
Nem örülök.
Sajnálom, ezért jöttem el ide.
Azzal, hogy időt szakítok, és fizetem a jegyeket meg a többit,
úgy volt, kvittek vagyunk, amiért kihagytam a diplomaosztót.
Ráadásul,
talán szórakozásból nem mentem?
Hosszú ideje először hívtak be aznap filmezni.
Celine olyan sok virágcsokrot kapott...
Ah, igen. Még szomorúbb voltál, mert neked adta a maradékot,
és még csak fotókat sem készíthettél.
Már egy csomószor hallottam. Rendben?
Jól vagy?
Menjünk a mosdóba. Jobb lesz, ha hánysz.
Az majd segít.
Jaj, ne. Mozdulni sem bírok.
Hozz valamit másnaposság ellen. Jó erőset.
- El ne menj innen. - Rendben.
Merre lehet...
Ez az utolsó napod, Yoon Chan?
Az utazásomig még tudok jönni.
Nem szükséges.
Köszönöm a helyettesítést.
- Ez mi? - A végkielégítésed.
Ah, nem szükséges.
Egy pillanat.
- Köszönöm. - Viszlát.
Többet láttalak téged, mint Cheon Da Young-ot.
Ha látod, tudasd vele, hogy ki van rúgva a munkája hanyagolása miatt.
Nem jár különleges bánásmód akkor sem, ha az unokahúgom.
Én megyek.
- Vigyázz magadra az Államokban! - Rendben.
- Viszlát. - Szia.
- Menj csak! - Igen!
Hé, Yoo Kyung.
Hol vagy?
Chae Won, épp most szálltam le.
Hé, nagyon sajnálom, de
azt hiszem, ma nem tudsz nálam aludni.
Kang írónő! Tudom, hogy odabent van!
Mi az? Mi volt ez a hang?
Nem, semmi.
Megváltozott a felelősöm. Nagyon elszánt.
Tegnap egész nap hívásokkal bombázott, most meg itt van.
Ahh, nagyon sajnálom.
Ne aggódj emiatt.
Rengeteg szállóhely van Szöulban.
Tényleg nagyon sajnálom.
De...
nagyon szenvedek.
Minek is kellett íróvá válnom?
Ahh, már megint nyafogsz.
Azért csinálod, mert szereted.
Mindenesetre, bocs a mai napért.
Semmi gond.
Csak ügyelj a határidőre, rendben?
Majd hívlak még.
Ha úgy mész el, hogy nem találkoztunk, kinyírlak!
Jól van, beszéljünk később.
Jó.
Kang írónő!
Nyissa ki az ajtót, kérem.
Ehh.
Kang írónő?
Gyorsan találnom kell valami szállást mára.
Ez az ahjumma, hova mehetett?
A hívott szám pillanatnyilag
nem kapcsolható. A sípszó után hagyhat üzenetet,
melyért külön díjat számítunk fel.
Tudom, hogy nehéz kijönnöd elém, hogy üdvözölj,
de bosszantó, hogy el sem lehet érni.
Hívj fel, mihelyt megkapod ezt.
Most a találkozó színhelyére megyek.
Túl erős a parfüm szaga.
Mármint az enyém?
Nincs is rajtam parfüm.
Az enyém.
Jól van?
Szédülök. Nem vagyok jól.
Jaj, mit tegyek?
Sajnálom.
Jaj, nagyon sajnálom.
Anya!
Ez az ahjumma!
Mit csináljak?
Sajnálom.
WC papír.
Jaj nekem.
Mit csináljak?
Jaj, annyira sajnálom!
Mit csináljak?
Hagyja.
Elég lesz.
Annyira sajnálom.
Mit tegyek?
Mi lenne, ha felvenné ezt?
Elfogadom.
Hagyja csak.
Van nálam ruha, mivel üzleti útról jövök.
Mégis, azt hiszem, ezt nem tudja többé felvenni.
Kifizetem.
Csakhogy ez limitált kiadás.
200,000 Won?
2 millió Won?
Csak vicceltem.
Kérem, vigyázzon az anyukájára.
Tudom, mit érez, mivel
az én anyukám is nehéz eset.
Bocsásson meg.
Yoo Kyung!
Hibát követtem el.
- Sajnálom! - Hagyj békén! Bánom is én!
Nem direkt csináltam!
Csak szállj be. Menjünk innen gyorsan.
Nem haragszol, ugye?
Hm?
Már nem haragszol, ugye?
Jó napot!
Nem haragszol, ugye?
Mosolyogj. Tönkreteszed a szép pofikádat.
Bánom is én. Tudod te, mi tettél?
Tudom.
- Tudod, igaz? - Igen.
Jobban érzem magam.
Nincs más dolgunk, mint szórakozni.
Ehh, nem is tudom, mit mondjak.
Megáll az eszem.
A Han folyó! De rég is láttam!
De szép!
Csodás!
Rég nem jártam már Szöulban.
Te sem, igaz?
Én három éve.
De most járok itt először ősszel.
Lássuk.
Igen.
Akkor voltál itt, amikor vele jártál, igaz?
Kwon Ki Tae-vel, igaz?
Ehh.
Felhívott totál begurulva, hogy megcsalod őt.
- Felhívott? - Igen.
Miért nem mondtad el?
És ha elmondom? Talán válaszoltál volna a kérdéseimre?
Tudomást sem vettél volna rólam, csak felidegesített volna.
Tudsz néha úgy viselkedni, mint egy anya.
Mindig azt gondoltam, körülötted forog a világ.
Lehet, hogy néha gyerekesnek tűnök, de figyelmes vagyok,
és ha nagy dolgokról van szó, felnőtt maradok.
Maradj is az, kérlek.
Hogy jóban lehessünk.
Ismered ezt a helyet?
Igen.
Biztos megváltozott.
Be akartam köszönni.
De hol lehet?
Mosdóba kell mennem.
Már majdnem ott vagyunk. Csak tovább, egyenesen.
- Tovább? - Igen, egyenesen.
Várj meg.
Gyere gyorsan!
Ha megmondod, hogy idejössz segíteni, Chan talán hagyni fogja?
Csak megharagszik rád.
Már nincs sok hátra az utazásáig.
Nem akarom, hogy haragudjon rád.
Úgysincs annyi holmim.
Mégis...
Ne takaríts. Majd én megcsinálom.
Lassan csinálom majd.
Később beszélünk.
Jó ez a méret?
Istenem. Nem képes nyugton ülni.
Istenem!
Igen, Chan Kyu. Hallottál valamit?
Nem vagyok én ingatlanügynök!
Micsoda jó barátod van.
Hé, nem hallottam semmit az ingatlanügynöktől.
Mi lenne, ha lejjebb vinnéd 200 millió Won-ra?
Hé, az kizárt, öregem.
Ha tényleg annyi pénzre van szükséged,
akkor add el a házat.
Hé, hogy adhatnám el ezt a házat?
Ráadásul, a hagyományos koreai házakra manapság nincs kereslet.
Akkor, csinálj, amit akarsz.
Chan Kyu, akkor...
hívj majd vissza, ha kiderítettél valamit, oké?
Halló? Chan Kyu!
Ehh, ez a pasas...
200 millió Won nem elég a tandíjra, meg a többi költségre.
És hova mennék lakni? Ehh.
Biztos, hogy volt itt egy cégtábla...
Lehet, hogy leesett.
Menjünk be. Sietnem kell.
Szerintem felhagyhatott a szálláskiadással.
Azt mondtad, szép itt. Most meg miről beszélsz?
Az igaz, de...
Ehh...
Anya!
Anya! Anya!
Anya!
Elnézést! Hol találom a mosdót?
- Ki maga? - Vészhelyzet van. Hol a mosdó?
Értem. Odabent.
Anya! Anya!
Anya!
Miért ma... Jaj, így ni!
Maga... Yoo...
Jó napot!
Igen, Han Yoo Kyung vagyok.
Igen, tényleg, Yoo Kyung!
De régen láttam!
Ahh, most is olyan hirtelen bukkan fel, mint egykor.
Igen.
Nem gondoltuk, hogy itt van, mivel nem láttuk a cégtábláját.
Igen, levettem, mivel felhagytam azzal a vállalkozással.
Ha tudtam volna, hogy jön, vártam volna vele.
Két hete történt,
hogy becsuktam.
Az anyukám miatt...
Mihelyt kijön, elmegyünk.
Jaj nekem.
Rossz érzés. Olyan, mintha kirúgnám magukat.
Ó nem, dehogy.
Azt hittem, nagyon szereti
működtetni ezt a vendégházat.
Igen. Közbejött pár személyes ügy.
Lehet, hogy el is költözöm.
Úgy tűnik, jóban vannak. Adjon nekünk szobát.
Anya!
Ahh, már egy lépést sem tudok megtenni.
Elnézést!
Anya, már bezárt ez a hely. Kelj fel, gyorsan!
Menjünk. Menjünk.
Azt mondtad, szerettél itt.
Azt mondtad, hogy csakis szép emlékeid vannak innen.
Hogy nagyon hiányzott neked ez a hely.
Mit művelsz? Kínos helyzetbe hozol.
Nekem is tetszik itt.
Mindig is szerettem volna hagyományos házban lakni.
Ezt most hallom először. Mi ez hirtelen?
Akkor, használhatják ezt a szobát.
Nem, nem.
- Miért? Használjuk csak. - Ugyan!
Tényleg nem gond...
Tényleg nekem sem gond.
Hamarosan el kell mennem, úgyhogy nyugodtan...
Mindjárt jön egy erős fiú, ő majd segít, csak szóljanak neki.
- Pihenjenek csak. - Igen.
Mondhatjuk azt, hogy már nem fog jönni, igaz?
Miért nem várunk még egy kicsit? Nem idegenről van szó.
Elment tegnap a próbaterembe, hogy először találkozzon a táncosokkal,
és meghallott valamit.
Hogy általam kapta meg a koreográfusi munkát.
Valami ilyesmit?
A mai incidens miatt szálljon vele szembe maga.
Ön választotta őt.
Mivel ő provokálta ki, nincs mentsége, ha mellőzve lesz.
Csak jelentse nekem a végeredményt.
Én most megyek is.
Hogy rúghatnám ki az alapítvány elnökének vőlegényét?
El sem hiszem, hogy talán most vagyok itt utoljára.
Furcsa érzés.
Azt a szobát most én használom.
Ah, igen.
Most értem ide. Itt van.
Ne haragudj, hogy nem beszéltem meg veled.
El kellett mennem egy utazási irodába.
Semmi gond. Úgyis üresnek tűnt csak kettőnkkel.
Én itt leszek, úgyhogy ráér.
Igen.
Kérem, érezzék magukat otthon.
Maga biztosan a tulajdonos fia, ugye?
Igen. Szóljanak, ha szükségük van valamire.
Rendben.
Elnézést.
Elnézést kérek.
Nem látta a fogkefémet?
Nem láttam.
Köszönöm.
Így van. Én vagyok az a kölyök.
Hogy megnőtt!
Menjünk el valahová. Képtelen vagyok tovább bent maradni.
Eredetileg én vártam terád.
Így akarod folytatni?
Igen, rendben.
Ülj vissza. Majd én takarítok.
Ha Chan megtudja, mérges lesz rád.
Még nincs eladva.
Még semmi sem dőlt el.
Gondold végig még egyszer.
Én is össze tudom szedni a pénzt.
Odaadjam neki azzal, hogy szülinapi ajándék?
Na persze. Sosem fogadná el.
Ha tényleg segíteni akarsz neki, mutasd ki, mennyire törődsz vele.
Főzhetnél a születésnapjára.
Abból már elegem van.
Ez még csak a harmadik alkalom.
Igyekezzünk, és menjünk el bevásárolni.
Ha megint nem eszik, és lelép, mint legutóbb...
Akkor majd megszidom.
Hyun Oh.
Hyun Oh!
A hívott szám pillanatnyilag nem kapcsolható. A sípszó után hagyjon üzenetet...
Szóval, még nem jelentkezett ki, ugye?
Így van.
[Egy nappal korábban]
Hé, beszéljünk.
Oké.
Hallom, az új koreográfust... az alapítvány elnöke nyomta be.
Boldog lehet. A barátnője munkát ad neki, épp mielőtt vissza kellene vonulnia.
Kár, hogy nincsenek összeköttetéseink.
Akkor randizz olyan csajjal, akinek van.
Az elnöknő fiatal.
Elcsábítsam tőle?
Ezek szerint te leszel a koreográfus?
Elkészült a vizsgálati eredménye.
Kérem, fáradjon be érte ma 18 óráig.
Nem tudunk ugyanarra a napra helyet biztosítani.
Azt mondja, kuponnal nem tud helyet foglalni mára.
Akkor kérd holnapra.
És holnapra?
Két főre.
A kedvezményes kupon száma
2K1030. Igen.
Han Yoo Kyung.
Indulás Gwanghwamun-tól reggel 9-kor?
Igen, értem. Köszönöm.
Muszáj elmenned, hogy elégedett légy, igaz?
Úgy éri meg, hogy egy kirándulással nézzük meg az egész várost.
Az sokkal fontosabb, hogy kivel töltjük az időt.
Attól sokkal emlékezetesebb.
Én szeretek erre-arra kirándulgatni.
[Ji Sun]
Ki az, hogy csak így kinyomod?
Reklám.
Ehh, már külföldön is hívogatnak.
Menjünk el oda.
Hova?
A házhoz, ahol kiskorodban laktunk.
Miért ilyen hirtelen?
Szeretném látni a datolyaszilvafát az udvaron.
Ilyenkorra teljesen meg szokott érni.
A túlnyomó többség...
Elment?
Maga Ban szerkesztő helyettes?
Igen.
Kang írónő, végzett?
Épp a közepén tartok.
Csak ennyit tud mondani?
Akkor...
mivel rég találkoztunk, üdvözöljük egymást, mondván: örülök, hogy látom?
Nem, nem úgy értettem.
Beteg?
Jól vagyok.
Megfáztam, ezért...
Ó, hisz magas láza van.
Menjen be a kórházba. Ne maradjon így itt.
Nem,
kirúgnak, ha nem viszem be a kéziratot.
De mi lesz, ha igazán megbetegszik közben?
Kutya bajom, amennyiben megkapom a kéziratot.
Elnézést.
Vegye be ezt, és pihenjen.
Mihelyt tudom, odaadom a kéziratot.
Köszönöm.
Elnézést.
Ez a lakás semmit sem változott.
Hah, viccelni azért még tud, mi?
Elnézést.
- Ledőlök egy kicsit. - Jaj nekem.
Írjon, kérem.
A te fényképeidet kellett volna elhoznod, ha emlékezni akartál.
Miért az enyémeket hoztad?
Hogy lennének nekem fényképeim,
amikor senki sincs, aki lefotózzon?
Hé, ezt nézd meg.
Ugye, milyen aranyos vagy?
Hogy tudsz ilyen cuki lenni?
Ez nevetséges.
Mi lett volna, ha leesik?
Ó, Istenem!
Akkoriban mindent elmondtál nekem.
Azt is, ha szellentettél.
Azért, mert még kicsi voltam.
Ha most is így lenne, már megelégeltél volna.
Szeretnélek megelégelni!
Mit akarsz annyira hallani tőlem?
Az olyan szomorú történetek
nem illenek ide, fényes nappal, az utunk első napján,
különösen, hogy ilyen emlékezetes időt tölthetek veled.
Miről van szó?
- Nem erre kell menni, igaz? - Hm?
Tényleg.
Arra van?
- Biztosan az az oldal. - Igen.
Biztosan erre. Igaz?
Hae Ran!
Azon tűnődtem, vajon reggelig kell-e várnom.
Előbb jöttél, mint gondoltam.
Hogy kerülsz ide?
Nagyon figyelek rád, jobban, mint azt gondolod.
Minden szavadra.
Ahogy ma hoppon maradtam, eszembe jutottak a régi idők.
Az első találkozásunk.
Kétszer is elutasítottál. Emlékszel?
Én?
Először a kávézóban...
Cha Hyun Oh.
Elnézést.
Nekem mennem kell.
Aztán két nap múlva megint.
Haragtartó vagyok, igaz?
Sajnálom.
Az akkorit?
Vagy a mait?
Mindent.
Menjünk, együnk valamit.
Vezess.
Most aztán megmutatom az igazi haragom.
Nem vagyok éhes.
Akkor igyunk valamit.
Fáj a lábam.
Hm?
Jó, legyen úgy.
Itt van, ugye?
Igen, itt van.
Még mindig hoz termést.
Azt mondtad, a nagyi ültette, ugye?
Ő.
Akkor, amikor születtél.
A nagyi nagyon szerette ezeket a datolyaszilvákat.
Ő ültette a fát.
Vicces egy asszony a nagyanyád.
Soha többé nem fogsz vele találkozni?
Túlságosan megkeményedett a szívem.
Ez azért ironikus.
Te még csak nem is találkozol az anyukáddal,
de annyira velem akarsz lenni.
Félek, hogy olyanná válsz, mint én.
- Menj, állj oda. - Miért?
Azt mondtad, nincs rólad fotó.
Ó, felejtsd el. Ez olyan kényelmetlen.
Bízz bennem. Profi vagyok.
Mit dicsekszel, hogy profi vagy, amikor olyan keveset keresel?
Csak állj oda.
Nem kell idenézned. Csak fesztelenül.
Egy, kettő, három.
Még egyszer.
Nem tudsz máshogy beállni?
Egy, kettő, három.
Madridban azt mondták, finom gambas-t készítek.
Gambas?
Az a fűszeres garnéla, olíva olajban sütve.
Manapság imádnák a kölykök.
A garnéla helyett...
mit szólnál a kagylóleveshez? A hazai nagyon frissnek tűnik.
Az olyan utcai árus kaja.
Ezt kellene megkóstolnod.
Chan allergiás a garnélára.
Tényleg?
Mióta?
Egy ideje.
Én is nemrég tudtam meg.
Tényleg nem tudtam.
Aki nem lakik vele, nem tudhatja.
És akkor,
szokott kötött pulcsit hordani?
Nem allergiás a gyapjúfonalra, vagy ilyesmi!?
Nem hinném. Nekem úgy tűnik, mindenfélét hord.
Ahh, megnyugtató.
Hozd a kagylót.
Kim Chan, hordasz kötött pulcsikat?
Miért kérdi hirtelen?
Csak mondd meg, hordasz-e vagy sem.
Hordok.
De ne vegyen. Nem egyezik az ízlésünk.
Nem veszek.
Kim Chan!
Megijesztettél.
Miért dolgozol helyettem folyton?
Úgyis ma dolgoztam utoljára.
Mindegy, hogy először, vagy utoljára.
Olyan nagy ügy helyettesíteni a részmunkádban?
Miköztünk?
Miért, mi van köztünk?
Ó szóval...
nagyon közeli...
Közeli?
Barátság.
Rendben.
Baráti ajándék, öregem.
Boldog szülinapot.
Hé, gyere át holnap reggelizni.
Azt hiszem az a nő, meg apám szülinapi reggelivel készülnek.
Enned kell helyettem, ahogy máskor is.
Miért tenném?
Csak gyere át. Írtam egy új dalt is. Hallgasd meg.
Akár írtál új dalt, akár sem... Mi közöm hozzá?
Az őrületbe kerget.
Majd én kiszolgálom magam.
Ez az egyik módszerem arra, hogy kimutassam a haragom.
Edd meg gyorsan.
Szépen megetted.
Működik a módszered.
Nem mondani ki, amit ki kellene,
tényleg nagyon nehéz.
Kezdjem én?
Igen.
Hallottad, hogy azt beszélik, miattam kaptad meg a munkát, igaz?
Ez az, ami zavar?
Azt hiszem, közben neked kell miattam szenvedned.
Engem nem érdekel a félreértés.
Úgyis mindenki tudja, hogy össze fogunk házasodni.
Sokkal furcsább lenne, ha nem így látnák.
Ha téged ennyire zavar a dolog,
ne dolgozz a tánctársulatunknak.
A te tehetségeddel
bárhol találsz munkát.
De kicsit csalódott vagyok,
hogy nem használsz engem.
Kiaknázhatnád.
A hátterem is részét képezi annak, aki vagyok.
Nem értem, miért akarod ezt a részemet kitörölni.
Biztos túlérzékenynek tartasz...
Ha tudod...
hajlandó vagy hát meggondolni magad?
Nem akarnál velem lakni, amikor visszamegyünk?
Tessék?
Nehéz havonta fizetned a lakást. Csökkentsük a két albérletet egyre.
Nem érdekes. Meg tudom oldani.
Nem akarod?
Anya.
Szeretek így veled lenni.
De már hosszú ideje magunkban élünk.
Nem vagy magányos?
Kényelmes így.
Én magányos vagyok.
De én nem akarom.
A családjaink találkozóját...
mi lenne, ha előbbre hoznánk?
Előbb meg kell kérdeznünk, ráérnek-e.
Azt kérdezem, mit szólnál hozzá.
Nekem mindegy.
Nem úgy értettem, hogy nem érdekel.
Jobban fogok vigyázni.
Mi járt a fejedben, míg távol voltam?
Érzelgős dolog ezt kérdezni, de
sosem hívtál elsőnek, míg távol voltam.
Tudsz róla?
Bocsánat.
Ne kérj bocsánatot, furcsa.
Neked ez a természetes.
Bocs.
Igen, igazgató úr.
Elnézést kérek a tegnapiért.
Ha adna még egy kis időt...
Igen.
Hívni fogom.
Még egy kicsit...
Meddig várjak még?
Amíg a szívem készen nem áll lemondani.
Mert még mindig színpadra akarsz lépni?
Nem.
Ez annyira bosszantó.
Miért van olyan sok titkod?
Végtére is rólam van szó.
Muszáj ezt csinálnod?
Menj előre, én még sétálok egyet.
Hae Ran!
Azt hiszem, ha kettesben maradunk, tovább fogunk vitázni.
Úgyis csak azt kéred majd, hogy várjak.
Nem akarom, hogy ez feleméssze az érzéseimet.
[Próbaterem Németországban, 2016]
Ez itt a próbaterem, ők pedig a táncosok.
[Szójaszósz]
Miért pakolja be azokat? Nehezek.
Majd feladom csomagként.
Nem kell őket cipelned.
Ez olyan kényelmetlen.
Ott is árulnak ilyeneket.
Nem érezném jól magam.
Milyen volt az utazási irodában?
Ja, jó volt.
Még nem döntöttem.
Merre menne szívesen?
Azt...
Vagy egy európai körútra, vagy egy nepáli túrára.
Azért ezek eléggé különböznek.
Majd ha elmentél, eldöntöm.
Nem állítom meg. Keressünk rá.
Ehh. Nem kell.
Komolyan.
Ezt nézze.
Idegesít, hogy esetleg rossz infót kap, és rossz helyen köt ki.
Előbb lássuk az európai körutakat.
Milyen hosszú legyen? Egy hónap?
Miért nem válaszol?
Neked...
megfelel, hogy ilyen viszonyban legyél anyukáddal?
Még mindig gondol rá?
Nem arról van szó.
Felnőttként, tudnia kellene, hogyan uralkodjon az érzésein.
Mi?
Csak azt mondom, hogy ne legyél vele túl szigorú.
Nekem így kényelmes.
Olyan kínos azt mondani,
a te hibád, az én hibám,
sírni, meg ölelkezni.
Különösen olyannal, akit alig látunk.
Ez a csomag klassznak tűnik.
Mit szólna ilyesmihez? Nézze.
Igen. Klassznak tűnik.
De elég drága.
Leüljünk ott?
Jó.
Emlékszel, amikor eljöttél a lakásomra,
és két napig egyfolytában aludtál?
Nem tudnál támaszkodni rám?
Miről van szó?
Én is ezt kérdeztem,
amikor eljöttél és két napig aludtál.
Ugyanúgy válaszoltál, ahogy ma.
Túl komolyan veszed.
Nem történt semmi.
Kérem, hozzon még egy üveg sört.
Még egy napja sincs, hogy rosszul lettél az italtól.
Mégis inni fogok.
Halló?
Köszönöm. Ott felejtettem a telefonomat.
Megmondaná, hol van?
Áh, igen. Ez itt...
a Bukchon Kávézó.
Ah, ott?
- Odaadná a pénztárosnak? - Igen, persze.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Tessék.
- Elnézést. Jönni fog érte egy vendég. - Igen, értem.
Elmondom.
Úgy megfelel?
Neked mindig szükséged van valami okra, igaz?
Együtt utazunk, mert kihagytad a diplomaosztót.
Csak rám való tekintettel, igaz?
Mondtam, hogy elmondom.
Hagyjuk. Nem akarom úgy érezni, könyörgök.
Ezt most miért így mondod?
Úgy érzem, mintha rosszat tettem volna.
Jól éreztük magunkat séta közben.
Fejezzük is be úgy, jó?
A saját érzéseimet bízd csak rám.
[Ji Sun]
Ha tovább iszol...
tényleg megharagszom.
Anya!
Én most megyek.
Csak így elmész?
Kérem,
vigyen a Myungin Kórházba.
Ez az ahjumma, igazán...
A hívott szám pillanatnyilag nem kapcsolható. A sípszó után...
Mi ez?
Tégy, amit akarsz. Rendben.
Jó estét!
A reptér.
Mosdó.
Ó... Újra találkoztunk.
Itt hagytam a telefonom.
Azt...
Velem beszélt az előbb.
Tényleg elképesztőek vagyunk.
De, hol az anyukája, hogy egyedül van?
Szokása, hogy lelép, ha rossz kedve van.
Értem...
Akinek rossz kedve van, el kell kicsit vonulnia magában.
Én is ezért vagyok egyedül.
Ha nem bánja...
Inna velem egy italt?
Különleges kapcsolat a miénk.
Nagyon be van dagadva. Nem volt kellemetlen?
Nem.
Ma leszívjuk a folyadékot, de folyamatos kezelésre van szüksége.
Tartózkodjon az olyan mozdulatoktól, amik terhelik a térdet.
Sok a kopás a porcban.
Szédülhet a gyulladás miatt,
úgyhogy írok fel antibiotikumot és lázcsillapítót.
Feltétlenül szedje be.
Tényleg elhitte?
Hogy eldobnék egy blúzt, ami 2 millió Won-ba került?
Így belegondolva, miért is ne.
Gyakran félreértenek.
Kiskorom óta így van.
Gazdag a családunk,
ezért az emberek feltételezik, hogy tékozló vagyok.
Én nem egészen ezt gondoltam.
Hobbiból fotóz?
Ez a munkám.
Bár, csak 6 hónapja kezdtem újra.
Mivel én irodai munkát végzek,
nem igazán értem meg egy művész szívét.
A jövendőbelimre gondolok.
Biztosan feladja a leckét.
A munka egy dolog,
de az érzései irántam...
Nem is tudom.
Mivel az anyukájával utazik,
nem igazán számíthat romantikára, igaz?
Én itt találkoztam a jövendőbelimmel.
Ő turistaként járt itt, én pedig üzleti úton voltam.
Érdekes, nem?
Ha úgy volt megírva, találkozhat így az ember.
Lehangoló lehet.
Ilyet...
én is átéltem.
Kétszeresen.
Ó, tényleg?
Hogyan?
~ Szándékosan próbáltam elfoglalni magam... ~
Ha nem vigyáz rá most, később műtétre lesz szüksége.
Igen, értem.
Ez nagyon szórakoztató.
Mint egy mozifilmben.
Szóval...
hol is tartottam?
Öt év múlva látta őt átmenni az úton.
Várjon, várjon...
Hadd menjek el mosdóba.
Nehogy elmenjen.
~ Bárcsak álmodhatnék újra ~
~ Futok az idővel, és elérlek téged, ~
[2015. december, New York]
~ Futok az idővel, és találkozom véled, ~
~ Mi lehet az, mit birtokolhatok? ~
~ Kérlek kedvesem, várj reám. ~
Itt leesett az első hó.
Az utcákat karácsonyi hangulat tölti meg.
~ Naponta többször is szembenézek vele ~
Így, hogy minden nap írok neki,
még jobban hiányzik.
Ha találkoznék vele,
most másképp alakulnának a dolgok?
~ Repülök a sötét éjben ~
~ Bárcsak álmodhatnék újra ~
~ Futok az idővel, és elérlek téged, ~
~ Futok az idővel, és találkozom véled, ~
~ Mi az, mit birtokolhatok? ~
[2015. december, Németország]
~ Kérlek kedvesem, várj reám. ~
Ha gépre szállnék, és 10 órát repülnék Németországba,
láthatnám veled az első hóesést?
Ezen tűnődtem hazafelé.
Ilyenkor rá kell jönnöm, milyen messze vagyunk egymástól.
A képen: ahol most vagyok...
az első hóesés.
~ Kérlek kedvesem, várj reám. ~
Halló?
Gyere értem.
Hol vagy?
A kávézóban, ahol délután voltunk.
[Legutóbbi hívások]
Hae Ran.
Azt hiszem, most már mennem kell.
Hae Ran.
Hae Ran?
Hölgyem, ideje bezárnunk.
Elnézést kérek, de segítenék a fizetésben.
Persze.
Hae Ran.
Jól van?
Elnézést, de nem tudjuk lehúzni a kártyáját.
Tudna esetleg más módon fizetni?
Elnézést, de...
figyelne rá egy kicsit?
Ah, persze.
Hölgyem...
Jól van?
Menjünk.
Ó... Cha Hyun Oh...
Tényleg eljöttél.
Három év után
kapcsolatba léptél velem.
Miért...
hazudtad azt...?
Hogy...
hiányzom neked.
[12 Nights]
A viki angol felirata alapján fordította: Anyeze
~ Mi hömpölygünk, tova ~
~ Nem maradok meg sehol, ~
~ még most sem. ~
Hogy miért lépett velem kapcsolatba,
és bukkant fel előttem így, nem vagyok kíváncsi.
Hozzá nekem már semmi közöm.
Aláírtam a szerződést.
Ha végeztél, gyere a Namsan bejáratához.
Randizzunk.
- Nem mondhatsz nemet. - Rendben.
Yoo Kyung?
Hogy lehet, hogy itt találkozunk?
Ő a jövendőbelim.
A túra előtt együnk valamit. Ha megéheztek...
Meséltem neki, milyen jól éreztem magam tegnap este.
Yoo Kyung fotográfus. Vagány, nem?
De.
Én mondtam azt elsőnek, hogy hiányzol, aztán elmentem melletted...
Te viszont...